Рік заснування: 2020 Програмна мета і тематична спрямованість Журналу - розвиток науки та освіти в сфері гуманітарно-правових проблем галузей права га споріднених наук, формування теоретичних засад державно-правової політики в авіаційній, аерокосмічній та інших галузях господарства, з метою забезпечення важливих для суспільства інтересів, прав і свобод людини й громадянина, обмін досвідом у сфері юридичної науки і освіти та правоохоронної діяльності, обговорення законопроектів, поширення інформації про події наукового характеру (відгуки та рецензії, персонали науковців, огляд наукових досягнень, юридичні видання, наукові заходи - конференції, семінари, конкурси). Спеціальність: D8 (081) Право. ISSN: 2959-4723 (Print), 2959-4731 (Online) Ідентифікатор медіа № R30-01720 (Рішення від 26.10.2023 р. № 1146). Номери та статті з 2022 р. мають DOI від CrossRef Збірник зареєстровано в міжнародних каталогах періодичних видань та базах даних: Scillit Засновник: Національний аерокосмічний університет «Харківський авіаційний інститут» Періодичність: 2 видання на рік Мова публікацій: українською, англійською. Головний редактор: Наталія Євгенівна Філіпенко, доктор юридичних наук, професор, професор каф. права гуманітарно-правового факультету Національного аерокосмічного університету «Харківський авіаційний інститут». Відповідальний секретар: Тетяна Миколаївна Лазарева, старший лаборант з вищою освітою кафедри права гуманітарно-правового факультету. Адреса редакції: Україна, 61070, Харків-70, вул. Вадима Манька, 17, редакція журнала «Пропілеї права та безпеки». Телефон: +38(057)7884000 E-mail: n.filipenko@khai.edu Цей журнал практикує політику негайного відкритого доступу до опублікованого змісту, підтримуючи принципи вільного поширення наукової інформації та глобального обміну знаннями задля загального суспільного прогресу. Цей твір ліцензовано на умовах Ліцензії Creative Commons Із Зазначенням Авторства — Некомерційна 4.0 Міжнародна.
Видавничий центр Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "ХАІ"
Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Ліцензії Creative Commons Із Зазначенням Авторства — Некомерційна 4.0 Міжнародна, котра дозволяє іншим особам вільно поширювати (копіювати і розповсюджувати матеріал у будь-якому вигляді чи форматі), змінювати, реміксувати, трансформувати, і брати матеріал за основу на наступних умовах: Зазначення Авторства — Ви маєте вказати автора, розмістити посилання на ліцензію та вказати чи було внесено зміни до твору. Ви можете зробити це у будь-який розумний спосіб, але так, щоб не створювати враження стосовно того, що ліцензіар підтримує чи схвалює вас або ваше використання твору. Некомерційна — Ви не можете використовувати матеріал для комерційних цілей. Без додаткових обмежень — Ви не можете висувати додаткові умови або застосовувати технологічні засоби захисту, що обмежують права інших на дії дозволені ліцензією
ОСВІТНІ ІННОВАЦІЇ У КРИЗОВИХ УМОВАХ: СТРАТЕГІЧНА РОЛЬ КЕРІВНИКА
У статті досліджується роль керівника закладу вищої освіти у впровадженні освітніх інновацій в умовах війни. Проаналізовано сучасні управлінські підходи, що сприяють адаптації освітнього процесу до кризових умов, зокрема цифрове управління, інтерактивні методики навчання, гейміфікацію освітніх програм, стратегічне планування та розширення міжнародної співпраці. Розглянуто механізми інтеграції технологій у навчальні процеси, роль керівника як лідера змін, а також перспективи подальшої модернізації освітньої системи.
РЕЛОКАЦІЯ ТА МІЖНАРОДНЕ ПРАВО: КЛЮЧОВІ ПРОБЛЕМИ ТА ШЛЯХИ ВИРІШЕННЯ
В умовах зростаючих глобальних викликів релокація, що охоплює як міграцію бізнесу, так і вимушене переміщення населення, набуває дедалі більшої актуальності. Воєнні конфлікти, геополітична нестабільність, кліма­тичні катастрофи та економічні кризи спричи­няють масштабні міграційні процеси, ставлячи нові виклики перед міжнародним правом. У статті досліджуються ключові правові проблеми, пов’язані з релокацією, зокрема конфлік­ти між національним законодавством і міжнарод­ними нормами, легітимність примусового пере­селення та механізми захисту прав внутрішньо переміщених осіб. Особливу увагу приділено ролі міжнародного гуманітарного права (МГП) та міжнародного права у сфері прав людини (МППЛ) у врегулюванні процесів переміщення. Автори розглядають можливі шляхи вирішення означених викликів шляхом удосконалення механізмів міжнародної співпраці, розроблення нових правових стандартів і впровадження ефективних моделей адаптації для переміщених осіб.
РОЛЬ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ТОВАРИСТВА ЧЕРВОНОГО ХРЕСТА УКРАЇНИ У ПІДТРИМЦІ СТІЙКОСТІ КРИТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ ПІД ЧАС ЗБРОЙНОГО КОНФЛІКТУ
У тезах наукової доповіді висвітлюється роль Харківської обласної організації Товариства Червоного Хреста України у підтримці стійкості критичної інфраструктури в умовах збройного конфлікту. Основна увага приділена підтримці секторів охорони здоров’я та цивільного захисту населення. Проаналізовано гуманітарні ініціативи організації, зокрема забезпечення медичних закладів санітарно-гігієнічними засобами, електрогенераторами, побутовими товарами тощо. Приділено увагу функціонуванню мобільних медичних бригад в регіоні. Розглянуто діяльність загону швидкого реагування у сфері надання допомоги постраждалим і евакуації цивільного населення. Наголошено на наданні допомоги бригадам місцевої пожежної охорони та доукомплектуванні укриттів. Зроблено висновок про системність та ефективність дій Харківської ОО ТЧХУ, що сприяють підтримці функціонування критичної інфраструктури та захисту населення в умовах збройного конфлікту.
КРИМІНОЛОГІЧНА ПРОФІЛАКТИКА ЯК ВИД СПЕЦІАЛЬНО-КРИМІНОЛОГІЧНОГО ЗАПОБІГАННЯ КРИМІНАЛЬНО КАРАНИМ ЗНИЩЕННЮ, ПІДРОБЦІ АБО ЗАМІНІ НОМЕРІВ ВУЗЛІВ ТА АГРЕГАТІВ ТРАНСПОРТНОГО ЗАСОБУ
Тези наукової доповіді присвячені комплексному аналізу кримінологічної профілактики як виду спеціально-кримінологічного запобігання кримінально караним знищенню, підробці або заміні номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу, що передбачено ст. 290 Кримінального кодексу України. У межах дослідження автор виокремлює чотири підвиди кримінологічної профілактики: профілактика випередження, профілактика обмеження, профілактика усунення та профілактика захисту. В ході дослідження кожного з підвидів кримінологічної профілактики автор надає конкретні й обґрунтовані запобіжні заходи, спрямовані на зниження рівня таких кримінальних правопорушень. Запропонований підхід дозволяє реалізувати системне та багаторівневе запобігання кримінальним правопорушенням в цій царині, зменшити їх криміногенний потенціал, підвищити ефективність діяльності правоохоронних органів та вдосконалити нормативно-правове регулювання в цій сфері.
ПРЕДМЕТ ТРУДОВОГО ДОГОВОРУ ПРО ДИСТАНЦІЙНУ РОБОТУ: СУТНІСТЬ ТА ОСОБЛИВОСТІ
Дослідження аналізує правову природу дистанційної роботи як альтернативної форми зайнятості в Україні. Актуальність теми зумовлена стрімким зростанням популярності дистанційної зайнятості під впливом пандемії COVID-19 та воєнного стану. У роботі розглядається еволюція нормативно-правового регулювання даного інституту, зокрема аналізуються ключові законодавчі акти, прийняті у 2020-2021 роках. Особлива увага автора приділена проблемі визначення предмету трудового договору про дистанційну роботу, що є предметом наукових дискусій. Доводиться перевага концепції, за якої предмет трудового договору розглядається як процес праці, що включає в себе спеціальність, кваліфікацію, посаду та трудову функцію. Дослідження виявляє технологічні обмеження застосування дистанційної форми зайнятості та вплив державної цифрової політики на розвиток даного інституту тощо. Робота може бути використаною для більш детального теоретичного дослідження поняття предмету трудового договору про дистанційну роботу з подальшим практичним застосуванням.
НОРМАТИВНО-ПРАВОВІ ЗАСАДИ ЗАХИСТУ КРИТИЧНОЇ ІНФОРМАЦІЙНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ
Критична інформаційна інфраструктура тривалий час перебуває у фокусі уваги держави в цілому, оскільки особливо протягом введеного воєнного стану на території України є об’єктом, якому ворожими силами завдається суттєва шкода. Державні інституції мають сприяти забезпеченню належного захисту критичної інформаційної інфраструктури через сукупність організаційних, нормативно-правових, інженерно-технічних та інших заходів з метою забезпечення безпеки об’єктів критичної інформаційної інфраструктури. Наразі не передбачено вичерпного переліку заходів, за допомогою яких має забезпечуватись захист критичної інформаційної інфраструктури. Метою цього дослідження є аналіз стану нормативно-правових засад, на підставі яких в державі унормовується правове забезпечення заходів захисту критичної інформаційної інфраструктури.
ДО ПИТАННЯ ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ЗАХИСТУ ТА СТІЙКОСТІ КРИТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ
У доповіді розглянуто аспекти експертно-криміналістичного захисту критичної інфраструктури. Описано основні загрози, зокрема фізичні, кібернетичні, техногенні та природні ризики. Висвітлено роль експертно-криміналістичного забезпечення у визначенні та аналізі вразливостей, ідентифікації загроз та розробці превентивних заходів. Представлено практичні рекомендації щодо покращення співпраці державних органів, приватного сектора та експертно-криміналістичних центрів. Висновки спрямовані на посилення стійкості критичної інфраструктури через системний підхід та міжнародне співробітництво.
ПРАВОВЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ЗАХИСТУ ТА СТІЙКОСТІ КРИТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ В ЄВРОПЕЙСЬКОМУ СОЮЗІ
Євроатлантична інтеграція є стратегічним курсом України, що вимагає збереження національної самобутності в межах загальноєвропейського простору. У центрі уваги безпекової політики Європейського Союзу – захист критичної інфраструктури як ключової складової стійкості європейської архітектури безпеки. Формування Європейської програми захисту критичної інфраструктури (EPCIP), впровадження директив, рекомендацій та механізмів координації між державами-членами сприяють узгодженій реакції на сучасні загрози. Прийняття Директиви CER і посилення співпраці з НАТО засвідчують послідовну еволюцію політики ЄС. Забезпечення стійкості критичних об’єктів вимагає інтеграції національних зусиль.
ПРАВОВЕ СТАНОВИЩЕ ПРАЦІВНИКІВ ЦИВІЛЬНОЇ АВІАЦІЇ ТА ЙОГО ТРАНСФОРМАЦІЯ З ОГЛЯДОМ НА СУЧАСНІ УКРАЇНСЬКІ РЕАЛІЇ
у роботі проаналізовано особливості правового становища працівників цивільної авіації та зазначено, що до його визначення застосовується міжгалузевий підхід, тобто регулювання нормами повітряного та трудового законодавства України. Такий підхід пояснюється диференційованістю праці працівників цивільної авіації та специфічністю їх трудової функції, яка пов’язана з ризиками в експлуатації авіаційного транспорту як об’єкта підвищеної небезпеки та відповідальністю за життя та здоров’я авіапасажирів, збереження багажу та вантажу. Також окреслено проблеми в галузі цивільної авіації, що виникли через військову агресію рф проти України та край негативно вплинули на правове становище працівників цивільної авіації, яке характеризується наразі правовим режимом простою (котрий регулюється нормами КЗпП, Законом України «Про оплату праці» та іншими підзаконними нормативними актами) або втратою робочого місця, що передбачає перехід працівника у статус безробітного. Обґрунтована необхідність державного фінансування підготовки та перепідготовки працівників цивільної авіації, насамперед членів льотних екіпажів, навіть у складних умовах воєнного стану у державі, яке доцільно розглядати як інвестицію у післявоєнне відновлення цієї галузі з подальшим позитивним економічним ефектом для країни та трансформуванням галузі цивільної авіації відповідно до нових умов і глобальних трендів світової економіки.
ВИКОРИСТАННЯ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ ДЛЯ ПОКРАЩЕННЯ БЕЗПЕКИ НА РОБОЧОМУ МІСЦІ
У цій статті розглядається вплив штучного інтелекту (ШІ) на охорону праці та безпеку, а також основні аспекти застосування ШІ роботодавцем для убезпечення трудового процесу. Хоча в Україні інтеграція ШІ у сферу охорони праці та безпеки все ще перебуває на ранніх стадіях і немає належного нормативного врегулювання, окремі підприємства мають успішний досвід його застосування на робочому місці. Деякі з цих новацій пропонують численні переваги для здоров'я та безпеки працівників, такі як постійний моніторинг здоров'я та безпеки працівників та робочого середовища за допомогою портативних пристроїв та датчиків. Особливо це важливо для забезпечення безпеки працівників підприємств критичної інфраструктури. Однак ШІ може мати негативний вплив на робочому місці, такий як етичні проблеми та проблеми конфіденційності даних. Щоб максимізувати переваги та мінімізувати недоліки ШІ на робочому місці, слід вжити певних заходів, таких як навчання як роботодавців, так і працівників, а також встановлення політики та рекомендацій, що регулюють інтеграцію ШІ на робочому місці.
ФУНКЦІОНАЛЬНИЙ АНАЛІЗ ВИКОРИСТАННЯ ТЕХНОЛОГІЙ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ В ПРОЦЕСАХ МІГРАЦІЇ ДАНИХ
У сучасних умовах війни, що характеризуються великою кількістю кінетичних руйнувань та кібератаками, процеси міграції даних для об'єктів критичної інфраструктури (далі - ОКІ) повинні бути не лише швидкими, а й максимально адаптивними, безпечними та автоматизованими. З огляду на це метою даного дослідження є функціональний аналіз можливостей ШІ у забезпеченні ефективного управління процесами міграції даних, зокрема у динамічних середовищах із високим ступенем ризику. Для досягнення даної мети, пропонується модульний підхід до побудови системи контролю, що включає такі базові функціональні блоки як моніторинг, прогнозування ризиків, оптимізація рішень та адаптація до змін. Забезпечення даних функцій має позитивно вплинути на зменшення часу для ухвалення рішень, забезпечення надійності при передачі даних у хмарне середовище, зниження впливу людського фактору, підвищити стійкість до кібератак у реальному часі.
ІНФОРМАЦІЯ З ОБМЕЖЕНИМ ДОСТУПОМ ТА ДІЯЛЬНІСТЬ МЕДІА В УМОВАХ ВОЕННОГО СТАНУ
У роботі розглядаються питання правового регулювання діяльності роботи медіа з інформацією з обмеженим доступом в умовах воєнного стану. Відповідно до ст. 36 Закону «Про Медіа» констатовано впровадження додаткових обмежень в роботі медіа з інформацією в умовах збройної агресії. Запропоновані шляхи вдосконалення законодавчої регламентації діяльності медіа з інформацією в умовах воєнного стану з дотриманням балансу між національною безпекою та свободою слова
ПРАВОВИЙ СТАТУС ПРАЦІВНИКА ЯК СУБ’ЄКТА ІНДИВІДУАЛЬНИХ ТРУДОВИХ ВІДНОСИН: СУЧАСНІ ВИКЛИКИ
У статті досліджується правовий статус працівника як суб’єкта індивідуальних трудових правовідносин в умовах сучасної трансформації ринку праці. Звертається увага на теоретичне осмислення поняття правового статусу працівника, який включає систему основних трудових прав, обов’язків, юридичних гарантій і відповідальності, що забезпечують баланс інтересів між працівником і роботодавцем. Розкрито зміст кожного з елементів правового статусу, зокрема право на працю, гідні умови праці, справедливу оплату, відпочинок, захист від дискримінації та незаконного звільнення. Окрема увага приділена сучасним викликам, що постають перед трудовим правом: стрімкому розвитку гнучких форм зайнятості (зокрема дистанційної, фрилансерської, платформеної), цифровізації трудового процесу, розширенню неформального сектору економіки та викликам, пов’язаним із воєнним станом в Україні. Зазначено, що ці явища вимагають перегляду традиційних уявлень про зміст та обсяг трудових прав. Проаналізовано існуючі колізії та прогалини у чинному законодавстві, що перешкоджають повноцінній реалізації прав працівників в нових умовах. Запропоновано конкретні напрями удосконалення національного трудового законодавства, зокрема через запровадження гнучкого, але юридично захищеного режиму праці, підвищення стандартів охорони праці, розширення державного та профспілкового контролю. Наголошено на необхідності адаптації правового механізму до реалій сучасного ринку праці задля зміцнення соціального захисту та забезпечення гідної праці кожного працівника.
ПІДВИЩЕННЯ СТІЙКОСТІ СИСТЕМ ЖИВЛЕННЯ АВТОНОМНИХ КОТЕЛЬНЬ, ЯКІ ЗНАХОДЯТЬСЯ В ЕКСПЛУАТАЦІЇ ОБ'ЄДНАНЬ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНИХ БУДИНКІВ
у статті запропоновано шляхи вирішення питання щодо придбання резервних систем електропостачання для об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ), які мають в експлуатації автономні котельні. Розглянуто варіанти альтернативної генерації електроенергії для автономних котельних на випадок їх знеструмлення в разі порушення електропостачання будинку (району) внаслідок бойових дій. Обґрунтовано основні критерії, за якими слід обирати резервні (аварійні) системи електропостачання. Охарактеризовано роль голів правління ОСББ та місцевої адміністрації у реалізації державної політики у секторі енергозабезпечення та фінансування резервних (аварійних) систем живлення за рахунок державного або місцевого бюджету.
ЗАКЛАД ВИЩОЇ ОСВІТИ УКРАЇНИ ЯК ОБ'ЄКТ КРИТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ В УКРАЇНСЬКОМУ ЗАКОНОДАВСТВІ
у публікації досліджуються проблеми відображення у законодавстві України статусу закладу вищої освіти як об’єкта критичної інфраструктури України. Дослідження згаданої вище проблеми у публікації пов’язується із наступними факторами, що обумовлюють функціонування закладів вищої освіти України в умовах триваючої російсько- української війни. По-перше, це значення закладу вищої освіти як дослідницької наукової установи, чия діяльність спрямована зокрема, і на підримання і подальший розвиток оборонного потенціалу держави. По-друге, це значення закладу вищої освіти як регіонального освітнього центру того регіону, де він розташований. Ці два фактори доповнюються третім: становищем закладів вищої освіти як таких, що зазнали значних втрат внаслідок триваючої російсько-української війни. Цей фактор у публікації проілюстровано матеріалом, що стосується зокрема, закладів вищої освіти Харківської області.
ПРОБЛЕМИ ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ ВИКОРИСТАННЯ СИСТЕМ ВІДЕОСПОСТЕРЕЖЕННЯ ПРАВООХОРОННИМИ ОРГАНАМИ
Відеоспостереження завжди було критично важливим компонентом забезпечення правопорядку та громадської безпеки в роботі правоохоронців. Зображення та аудіо з записів відеоспостереження відіграють важливу роль у виявленні злочинів, ідентифікації потенційних свідків, ідентифікації та/або усуненні підозрюваних, а також у визначенні потенційних можливостей для розслідування, таких як хронологія подій та додаткові джерела даних відеоспостереження. Станом на сьогодні існують проблеми правового регулювання щодо встановлення систем відеоспостереження як з боку місцевої влади, так і для правоохорнців. Закони України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про Національну поліцію» як і інші профільні нормативні акти не передбачають прямих повноважень щодо встановлення технологій стеження за населенням. Таким чином, впровадження і застосування систем відеоспостереження в правоохоронній сфері потребує спеціального нормативного врегулювання і конкретизації.
ДЕЯКІ ПРОБЛЕМНІ ПИТАННЯ ОРГАНІЗАЦІЇ ЗАГАЛЬНООСВНЬОГО НАВЧАННЯ ЗАСУДЖЕНИХ ДО ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ
Здійснено спробу розглянути деякі проблемні питання організації загальноосвітнього навчання осіб, які засуджені до позбавлення волі. Наведені положення чинного законодавства, що регламентує порядок організації загальноосвітнього навчання засуджених до позбавлення волі в Україні. Зазначається, що загалом стан організації загальноосвітнього навчання в установах відбування покарань визнається відносно позитивним, проте модернізація освіти залишається важливим компонентом сучасної кримінально-виконавчої політики України
РІВНІ СОЦІАЛЬНОГО ДІАЛОГУ ЯК МЕХАНІЗМ КОЛЕКТИВНО-ДОГОВІРНОГО РЕГУЛЮВАННЯ ПРАЦІ
у роботі досліджується соціальний діалог як механізм регулювання колективних трудових відносин на різних рівнях (національному, галузевому, територіальному та локальному), які є складовими цього механізму, що забезпечують співпрацю сторін на відповідних рівнях. Зазначається, що соціальний діалог охоплює не лише трудові, а й економічні та соціально-правові відносини, сприяючи узгодженню інтересів працівників, роботодавців і держави. Зроблено висновок, що ефективність соціального діалогу залежить від балансу інтересів сторін, гнучкості механізмів регулювання та здатності адаптуватися до сучасних викликів, зокрема цифровізації, глобалізації та змін на ринку праці.
ЗАСТОСУВАННЯ ПІДХОДУ ЕКОНОМІЧНОГО БАЛАНСУ ПРИ ВИМІРЮВАННІ ТА УПРАВЛІННІ РИЗИКАМИ В СИСТЕМІ ЗАХИСТУ КРИТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ
В тезах доповіді аналізуються складові системи захисту критичної інфраструктури, визначається пріоритетність ризик-орієнтованого підходу до оцінки та вимірювання ризиків критичної інфраструктури, проводиться розгляд і аналіз методів оцінки ризиків, що застосовуються в практиці країн Європейського Союзу, та обґрунтовується доцільність застосування економічного підходу до процесів вимірювання ризиків з метою подальшого використання отриманих результатів для побудови системи захисту критичної інфраструктури, як важливої складової сучасного управління захистом об’єктів критичної інфраструктури держави. Наводяться приклади застосування економічних вимірювань при плануванні захисту критичної інфраструктури у країнах ЄС, перелічуються відомі методики оцінки ризиків, які дозволяють перейти до економічного вимірювання. Вказується на необхідність застосування підходу економічного балансу та моделювання сталого розвитку об’єктів критичної інфраструктури.
НЕЗАКОННЕ ПОВОДЖЕННЯ ЗІ ЗБРОЄЮ, БОЙОВИМИ ПРИПАСАМИ АБО ВИБУХОВИМИ РЕЧОВИНАМИ (ст. 263 КК УКРАЇНИ): АНАЛІЗ ОКРЕМИХ КІЛЬКІСНИХ ПОКАЗНИКІВ ЗЛОЧИННОСТІ
В межах наукового дослідження аналізується питання змісту кількісних показників злочинності, які характеризують незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами. Наголошується на існуючих тенденціях рівня злочинності та коефіцієнтів злочинності, які склались в період з 2013 року по 2024 рік. Робиться висновок про об’єктивний характер кількісних показників незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами в кримінологічній характеристики цього злочинного явища.
РОЛЬ ПРАВ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ У ФОРМУВАННІ СТАЛОГО КОМЕРЦІЙНОГО КОСМОСУ: ПРАВОВА МОДЕЛЬ NEWSPACE
У статті розглядається значення прав інтелектуальної власності у становленні сталого комерційного космосу в умовах розвитку моделі NewSpace. Особливо зосереджено увагу на проблематиці територіальності ІВ у космічному просторі, відсутності універсальних правових механізмів захисту об'єктів інтелектуальної власності, а також на викликах, пов’язаних із юрисдикційною невизначеністю. Проаналізовано міжнародно-правові акти, зокрема Договір про космос 1967 року та Угоду про Місяць 1984 року, які, хоч і сприяють мирному використанню космосу, не регулюють належним чином питання ІВ. Пропонується модель юрисдикції держави-запускника та альтернативні механізми, як-от примусове ліцензування. Обґрунтовано необхідність формування нових міжнародних підходів до правової охорони ІВ у позаземному просторі в контексті комерціалізації, інновацій, транснаціональної співпраці та права
ОСОБЛИВОСТІ ПРАВОВОЇ ОЦІНКИ ДІЙ СПІВУЧАСНИКІВ З УРАХУВАННЯМ ОБСТАВИН, ЩО ОБТЯЖУЮТЬ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ТА ВПЛИВАЮТЬ НА КВАЛІФІКАЦІЮ ДІЙ ВИКОНАВЦЯ
У статті досліджуються особливості правової оцінки дій співучасників кримінального правопорушення з урахуванням обставин, що обтяжують відповідальність та впливають на кваліфікацію дій виконавця. Розкрито історичну еволюцію інституту співучасті в українському кримінальному праві – від «Руської правди» до чинного Кримінального кодексу України 2001 року. Автор аналізує положення ч. 2 та ч. 3 ст. 29 КК України, роз’яснення Пленуму Верховного Суду та проблематику інкримінування обтяжуючих і пом’якшуючих ознак іншим співучасникам, зокрема організаторам, підбурювачам та пособникам. Обґрунтовується, що обтяжуючі обставини, які усвідомлювалися співучасниками, можуть враховуватися при кваліфікації їхніх дій, тоді як привілейовані ознаки злочину, навіть за умови їх усвідомлення, не поширюються на інших учасників, окрім виконавця. Робиться висновок про необхідність чіткого дотримання законодавчих критеріїв під час кваліфікації дій співучасників та врахування суб’єктивного ставлення кожного з них до відповідних обставин.
ОБ’ЄКТ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ ТА ПРЕДМЕТ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ В МЕЖАХ СТ. 194-1 КК УКРАЇНИ СПІВВІДНОШЕННЯ ПОНЯТЬ
Вирішення питання про об’єкт і предмет правопорушення є безсумнівно важливим як для кримінально-правового, так і для кримінологічного дослідження, оскільки саме об’єкт правопорушення становить основу для формування складу кримінально караного діяння, слугує субстратом, який поєднує всі його елементи. Як преамбулу варто зазначити, що для розкриття питання об’єкта дослідження першочерговим є визначення тих детермінант, які зумовлюють вектор вивчення й осмислення цього явища – зокрема умисного пошкодження об'єктів електроенергетики, що кваліфікується та описується в контексті ст. 194- 1 Кримінального кодексу України (далі – КК України). Визначення питання об’єкта правопорушення – це не лише данина традиції. Це одне з найскладніших і найважливіших питань науки кримінального права. Без наявності об’єкта правопорушення неможливе встановлення його складу, адже відсутність конкретного адресата посягання – соціально значущої цінності, що охороняється кримінальним законом це унеможливлює саме існування правопорушення.
ПРОБЛЕМНІ ПИТАННЯ ОРГАНІЗАЦІЇ БАЗОВОЇ ЗАГАЛЬНОВІЙСЬКОВОЇ ПІДГОТОВКИ У ВИЩИХ НАВЧАЛЬНИХ ЗАКЛАДАХ
У роботі сформульовані основні проблеми впровадження базової загальновійськової підготовки (БЗВП) у навчальний процес вищих навчальних закладів України. Сконцентровано увагу на навчально-методичні, організаційні, кадрові аспекти імплементації вимог нормативних документів БЗВП у навчальний процес вищих навчальних закладів.
СУТНОСНІ ПРОТИРІЧЧЯ ОКРЕМИХ ПРИНЦИПІВ МІЖНАРОДНОГО ПРАВА ЯК ПРАВОВИЙ ФАКТОР КРИМІНАЛЬНОГО СЕПАРАТИЗМУ В УКРАЇНІ
Аналізується питання змісту, сутності та класифікації правових факторів детермінації кримінального сеператизму. Наголошується на важливості для аналізу таких факторів проблеми тлумачення принципів міжнародного права, а саме: принципу територіальної цілісності держав та принципу самовизначення народів і націй. Робиться висновок про те, що різнопланове розуміння змісту даних принципів міжнародного права лежить в основі детермінаційних процесів що призводять до виникнення кримінального сепаратизму
ОРГАНИ І УСТАНОВИ ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ ЯК ОБ’ЄКТИ КРИТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ
Органи і установи виконання покарань здійснюють правоохоронні і правозастосовні функції, а, виконуючи покарання, яке є заходом державного примусу, здійснюють важливу каральну (кримінально-репресивну) функцію, яка є безумовно важливим напрямом діяльності держави як в мирний час, так і в умовах надзвичайного стану, воєнного стану та стану війни. Правові і організаційні форми здійснення цих функцій дають підстави стверджувати, що органам і установам виконання покарань, які вирішують завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань, притаманна ознака критичності, через що за своїм призначенням вони відносяться до об’єктів критичної інфраструктури. Підтвердженням такої характеристики названих органів є відповідні нормативно правові акти Кабінету Міністрів України і Міністерства юстиції України.
КРИМІНОГЕННЕ ЗНАЧЕННЯ МОДИ В СОЦІАЛЬНОМУ СЕРЕДОВИЩІ
Досліджено криміногенний потенціал моди як соціального явища в контексті сучасного соціального середовища. Аналізується вплив модних тенденцій на формування девіантної поведінки, соціального тиску та правопорушень. Розглянуто такі аспекти, як культура споживання у сфері fast fashion, романтизація насильства через медіа, сексуалізація образів, а також економічна й трудова експлуатація у виробничих ланцюгах модної індустрії. Підкреслюється необхідність критичного ставлення до моди, підвищення рівня культурної свідомості та профілактики негативного впливу через освітні ініціативи.
ДОГОВІРНІ МЕХАНІЗМИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ НАДІЙНОСТІ ПОСТАЧАННЯ ПОСЛУГ КРИТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ: ПРИВАТНО-ПРАВОВИЙ АСПЕКТ
У тезах досліджуються договірно-правові механізми забезпечення безперервності та надійності функціонування об’єктів критичної інфраструктури в умовах дестабілізуючих чинників, зокрема воєнних дій, техногенних загроз і кіберінцидентів. Акцентовано увагу на особливостях регулювання цивільно-правових зобов’язань суб’єктів, що надають послуги у сферах енергетики, зв’язку, водопостачання та інших стратегічно важливих галузях. Проаналізовано зміст договірних положень щодо відповідальності, форс-мажорних обставин, страхового захисту та гарантій належного виконання зобов’язань. З урахуванням порівняльного аналізу європейської договірної практики сформульовано пропозиції щодо підвищення ефективності та стійкості приватно-правових інструментів у контексті захисту критичної інфраструктури.
КРИТИЧНО ВАЖЛИВІ ОБ’ЄКТИ ІНФРАСТРУКТУРИ (Ч. 2 СТ. 259 КК УКРАЇНИ) ЯК ОБСТАВИНА, ЩО ОБТЯЖУЄ КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ
Тези присвячені з’ясуванню змісту терміну «критично важливі об’єкти інфраструктури», що вжитий законодавцем у ч. 2 ст. 259 Кримінального кодексу України, являючи собою ознаку, що обтяжує кримінальну відповідальність. Доведено, що визначення цього терміну у примітці до ст. 259 даного Кодексу вже втратило свою актуальність, внаслідок чого існує потреба в його тлумаченні, яке має здійснюватись на підставі положень національного регулятивного законодавства у сфері критичної інфраструктури. Констатовано, що термін «критично важливі об’єкти інфраструктури» є тотожним до терміну «об’єкт критичної інфраструктури». Показано, на підставі яких критеріїв слід здійснювати відмежування «критично важливих об’єктів інфраструктури» від суміжних термінів з метою правильного застосування ч. 2 ст. 259 Кримінального кодексу України.
КРИМІНОЛОГІЧНИЙ АНАЛІЗ: СУТНІСТЬ ТА ЗМІСТ ПОНЯТТЯ
Розглядається питання змісту та сутності терміну «кримінологічний аналіз». Наголошується на важливості того, що кримінологічний аналіз є самостійним методом кримінологічного дослідження, який тісно пов’язаний в системі інших методів, що утворюють певну методику дослідження. Зазначається те, що основою кримінологічного аналізу виступає загальнонаукове розуміння дефініції «аналіз», яке носить кримінологічний характер. Робиться висновок про те, що під «кримінологічним аналізом» треба розуміти відповідне дослідження інформації щодо об’єктів, які становлять предмет кримінології, та інших об’єктів з метою визначення їх кримінологічного змісту та значення.
ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРІОРИТЕТНИМ ЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯМ СЕКТОРУ ПРАВОСУДДЯ ЯК ЕЛЕМЕНТУ КРИТИЧНОЇ ІНФОРАСТРУКТУРИ
У даній доповіді розглянуто питання забезпечення пріоритетним електропостачанням сектор правосуддя як складову критичної інфраструктури. Зазначено, що гарантоване конституційне право на судовий захист не може бути обмежено у жодних випадках. Звернуто увагу, що сектор правосуддя, враховуючи його важливість, включений до переліку об’єктів критичної інфраструктури. Встановлено, що чинне законодавство формує перелік об’єктів, яким надається електропостачання у пріоритетному порядку, проте судові органи мають труднощі, пов’язані з включенням до цього переліку. Відмічено, що незабезпечення судових органів пріоритетним електропостачанням, у випадку можливих відключень останнього, може призвести до порушення функціонування цих державних органів, що може ускладнити реалізацію права на судовий захист.
ЩОДО ПИТАННЯ КІБЕРАТАК НА ІНФОРМАЦІНУ ІНФРАСТРУКТУРУ ТА КРИТИЧНУ ІНФРАСТРУКТУРУ В УКРАЇНИ
В ході військової агресії проти України ворог широко використовує комп’ютерні технології для вчинення воєнних злочинів шляхом здійснення кібератак на об’єкти критичної інфраструктури. Отже актуальним є вивчення питань кваліфікації таких кримінальних діянь, починаючи із основних понять з технічної сфери, розуміння яких є критичним для вирішення питання щодо достатності підстав для притягнення до кримінальної відповідальності. Тези доповіді присвячені визначенню та вивченню понять, що є визначними для складу даного виду кримінальних правопорушень: поняття «критичної інфраструктури» та віднесення певного об’єкту до критичної інфраструктури, а також поняття «кібератака», «кіберзахист» та «кіберзлочин». Використовує комп’ютерні технології для вчинення воєнних злочинів шляхом здійснення кібератак на об’єкти критичної інфраструктури.
ЦИФРОВІЗАЦІЯ КРИТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ ЯК ЧИННИК ЇЇ СТАЛОГО РОЗВИТКУ ТА ЗАХИСТУ
У статті розглянуто роль цифровізації як ключового чинника зміцнення захисту та стійкості критичної інфраструктури в умовах сучасних глобальних викликів. Визначено основні цифрові технології, що впроваджуються в інфраструктурні системи, а також окреслено переваги, ризики та напрями підвищення кіберстійкості. Обґрунтовано значення цифрової трансформації для досягнення екологічної, економічної, соціальної та інформаційної стійкості, а також надано рекомендації щодо формування ефективної стратегії цифрового розвитку інфраструктурних об’єктів.
ЕТИКА ДОВІРИ ТА ДОБРОЧЕСНОСТІ:ГУМАНОМІКА ДЕЙРДРЕ МАКЛОСКІ ЯК РЕСУРС СТІЙКОСТІ ДЛЯ УНІВЕРСИТЕТА
У статті аналізується концепція гуманоміки Дейрдре Маклоскі як етично орієнтованої парадигми університетського управління. Гуманоміка пропонує поєднання знання, моралі та культури, де ключовими цінностями є гідність, довіра, чесноти та моральне лідерство. Університет розглядається як спільнота, що формує стійкість через академічну доброчесність і діалог. Особливу увагу приділено гендерній рівності як моральній, а не політичній вимозі. Підкреслюється значення щоденних етичних практик і лідерства прикладом. Гуманоміка формує нову модель університету як простору моральної єдності, відповідальності та етичного співтворення, що особливо актуально в умовах невизначеності та відновлення.
ПОЛІТИЧНА КОРУПЦІЯ ЯК ЗАГРОЗА ДЛЯ СТІЙКОСТІ КРИТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ: ПУБЛІЧНО-ПРАВОВИЙ АНАЛІЗ
У тезах досліджується взаємозв’язок між рівнем політичної корупції та стійкістю систем критичної інфраструктури. Наголошується, що корупція у сфері стратегічного управління інфраструктурними об’єктами посилює вразливість держави до зовнішніх і внутрішніх викликів. Аналізуються міжнародні та національні нормативно-правові документи у сфері запобігання політичній корупції та захисту критичної інфраструктури. Визначено основні вектори публічно-правової політики, спрямованої на подолання корупційних ризиків у критичних секторах.
ВОЄННИЙ КОНФЛІКТ: НОВА РЕАЛЬНІСТЬ ДЛЯ ПІДРОЗДІЛІВ ЮВЕНАЛЬНОЇ ПРЕВЕНЦІЇ
У доповіді здійснено аналіз поняття воєнний конфлікт, його відмінностей від суміжних термінів, таких як війна, збройний конфлікт та агресія. Розглядаються особливості впливу воєнного конфлікту на суспільні процеси, а також виклики, з якими стикаються підрозділи ювенальної превенції в умовах нестабільності, масових переміщень та руйнування соціальної інфраструктури. Окрему увагу приділено необхідності адаптації превентивних механізмів до нової реальності.